Ajlina: to píšeš úplně přesně.
"žít se s nimi dá jenom pokud se absolutně z nějakého důvodu obětuješ a kritiku nevnímáš, ale podle mě to nemůže vydržet nikdo"
Jak se říká, jen židovská matka
![:-)](/g/s/0.gif)
Záleží ale i na hloubce poruchy, u někerých osob, zvláště kompenzují-li to jinde (vnitřní bohatost, géniové, podivíni, kteří tě ale chytnou za srdce) to ještě jde, u některých je to prostě moc, občas se jim maximálně podaří najít někoho, s poruchou osobnosti, která jim k tomu sedne
![~k~](/g/s/5.gif)
"nevím nakolik se to dá ovlivnit léčbou, ale myslím, že na rozdíl od schizofrenie, u které to jde, schizoidní poruchu ovlivnit nejde..."
NO, někdo dělá psychoterapii s poruchami osobnostmi, ale jde to těžko, mnoho terapeutů se jim úplně vyhýbá. Psychoanalýza s nimi pracuje, tedy záleží na terapeutovi, ale všeobecně, ale je to těžké a na dlouho, protože psychoanalýza říká, že poruchy osobnosti vznikají už v orální, nejrannější fázi, a tedy jde o nejhlubší prožitky...
No za pokus, že... lepší než mávnout rukou.
Farmakologicky se to opravdu léčit nedá.