Huso, my jsem měli pouze dílny, nějaké pěstování a vlastně i vaření, ale střídali jsme se s klukama a dělali se chlebíčky a ovocné saláty.
Doma mě také k ničemu nevedli, poprvé jsem vařila nebo třeba vytírala ve své domácnosti a neuteklo mi nic, nejsou to věci, které je potřeba se sáhodlouze učit.
Mimino jsem poprvé viděla až svoje, byl jsem v šoku jak je maličké a pamatuji si jak jsem zoufala stála v porodnici na postýlkou a říkala si "hlavně nebreč, prosím hlavně nebreč, já nevím co s tebou". Poprvé ho přebalil až manžel a bodýčko jsme mu neuměli nandat, jelo domu v rozpínací mikince a dece, naštěstí bylo léto. Něco přes hlavu mu poprvé přetáhla až moje mamka.
![~t~](/g/s/20.gif)
Tenkrát jsem tvrdila že to je moje první a poslední dítě.