Taky se chráním. Tím, že si to časově omezím.
Abych to zvládala podle svých představ a aby mě to pořád bavilo.
Nikdy jsem nechtěla bejt zaměstnaná, nikdy jsem nechtěla mít šéfa, nikdy jsem nechtěla ráno vstávat do práce. Nikdy jsem nechtěla dělat pořád to samý.
Všechno se mi splnilo. Vymejšlení,jak to to všechno takhle zařídit, mi už na gymplu zabíralo určitě víc času než učení
![~:-D](/g/s/1.gif)
Ono je to ale dneska naštěstí jednodušší, za mý doby na gymplu to lehký nebylo. Myslím uskutečnění té představy.
Ale můžu díky tomu dělat svou práci bez šizení.