![]() |
11.5.2004 13:45:59
Rodila jsem 5.9.2003, do porodnice jsem dorazila s manželem cca v 21 hod. s pravidelnými stahy po cca 10 minutách. Proběhla prohlídka, kdy usoudili že porod už běží, pak následovalo vypisování formulářů, holení a podání Yalu (donesla jsem si ho). Pak jsme se přesunuli na porodní pokojík. Během první doby porodní se setřička přišla několikrát podívat jak se vede, poslechnout ozvy, byla mi nabídnuta injekce se spasmolytyky, mohla jsem jít do sprchy na míč (to mi ovšem moc dobře nedělalo), byl tam CD přehravač na kterém jsme si pouštěli muziku. Možná jsem měla štěstí, že samotný porod přišel až ráno (cca v 7hod.), za celou noc jsem totiž žádného doktora nikde neviděla, přítomné byly pouze 2 por. asistentky, které, jak bylo vidět otevřenými dveřmi, pospávaly. Těsně před porodem mi nabídli kapačku na rychlejší dootevření (tu jsem odmítla) a injekci (tu jsem si nechala píchnout). Nevím už co to bylo za injekci, ale otevřela jsem se po ní hned a šlo se na to. Přišel doktor a 2 por. asistentky a na 3 kontrakce jsem porodila. Následovalo hodinové šití (s umrtvením), další hodinka s mimkem a taťkou a potom přesun (na vozíčku) na pokoj.
Pozitivní postřehy: - v průběhu porodu, kdy bolesti již byly veliké a nebyla jsem schopná dojít si na malou, mě sestřička ochotně donesla mísu. Jelikož jsem se ovšem nedokázala ani nadzvednout, sestřička mě nechala vyčurat přímo do lůžka a ihned vše bez řečí a s úsměvem dala zase do pořádku - při samotném tlačení mi sestřička nabídla, abych si jednu nohu zapřela přímo o její bok - to mi moc pomohlo (v Ol není možnost si zavěsit nohy) - při samotném tlačení, kdy po dvou kontrakcích jsme se nepohli z místa, na mě sestřička zvýšila hlas a nekompromisně zařvala že teď prostě musím zabrat, že se mimko dusí. To mě tak vyděsilo, že jsem do toho při další kontrakci dala poslední zbytky sil a mimko bylo na světě! Dodatečně se mi sestřička omluvila že na mě křičela, ale že to na maminky většinou zabírá :-). A měla pravdu, dodatečně to uznávám, vše je odpuštěno ... - sestřičky na oddělení šestinedělí byly taky bezvadné, ochotné, chodily se ptát zda něco nepotřebujeme, i pohlazení bylo :-). Dřív by mi to možná přišlo zvláštní, ale po porodu jsem byla hodně naměkko a takové pohlazení bych ocenila zlatem. Negativní postřehy: - při příjmu k porodu a následném vyprázdnění po Yalu, když jsem se sháněla po toaletním papíru mi byla poslední rulička podána ze skříně se slovy: "Vy nemáte vlastní?Copak nevíte, jak na tom naše zdravotnictví je?" To mě teda šokovalo - sestřičky na oddělení šestinedělí se snaží maminky i miminka naučit kojení za každou cenu. To je samozřejmě v pořádku, ale nic se nemá přehánět. U nás to bylo tak, že malej pořád plakal hlady a tak vždycky přišla sestřička a řekla ať si mimko přiložím. Já ale žádný mlíčko neměla a tak malej plakal za chviličku znovu. A znovu si přiložte. Takhle to šlo skoro každou hodinu a výsledkem bylo, že jsem měla bradavky do krve rozkousané. I přes to mě ovšem sestřičky stále nabádaly ke kojení. Když jsem to už bolestí nemohla vydržet a kojení odmítla, konečně malýmu dali příkrm (mateřské mlíčko jiných maminek). Nakonec jsem se s jednou hodnou sestřičkou domluvila, že mě při odchodu z porodnice naučí krmit z injekční stříkačky. Já si potom doma mlíčko vždycky odstříkala a malýmu ho dala přes stříkačku. Postupně jak se mi bradavky hojily jsem odstříkávání měnila za kojení. Na plné kojení jsem přešla až cca po 3 týdnech. Bylo to náročné a myslím, že zbytečné. Jinak malému je dnes 8 měsíců a stále kojím. Závěr: Porodnici mohu doporučit, i já bych tam šla klidně rodit znovu, ale v Prostějově nám teď otevřeli novou porodnici s možností alternativních porodů a tak to příště asi zkusím tam. Přeji hodně štěstí všem budoucím rodičkám. Peťka + Radeček |
• |
14.1.2004 23:53:25
Markéta, Martínek 5.5.2003
• Také já bych chtěla svými řádky přispět do této rubriky. Dne 5.5.2003 jsem v olomoucké porodnici porodila svého syna. Do porodnice jsem přijela na další (už 8. kontrolu - končila jsem 41. týden. Vše se zdálo opět v pořádku. Vyšetřující lékařce jsem se svěřila se svými problémy a už jsem zůstala. V 11 hodin mi zavedli infůzi a ve 12,30 hod. byl Martínek (4090 g) na světě. Chtěl na ten svět jen trochu popostrčit asi se mu lenochovi samému moc nechtělo. Myslím, že jsem měla štěstí na skvělou porodní asistenku - p. Ivanu Pavlíkovou, jejíž milý lidský přístup mi v těch "težkých chvilkách" moc pomohl. Stejně tak p. Stárková z novorozeneckého odd. byla skvělá, ihned po porodu přiložila miminko k prsu, ukázala mu jak na to a on se ho drží dodnes... Sestřičky z tohoto odd. jsou moc hodné a miminkům se plně věnují. O hodinu dříve ve stejný den porodila v téže porodnici má švagrová císařským řezem holčičku, a přestože měla po porodu (lokální anestezii)dosti velké zdravotní problémy, lékařský personál se postaral o to, aby je za účasti anesteziologů řešil, což se také podařilo. Naším přáním bylo sdílet společný pokoj, což nebyl problém a my tak měly možnost sledovat a starat se o naše miminka společně a stejně tak přijímat společné návštěvy rodiny. Zkrátka nám to vyšlo. Máme možnost srovnání - rodila jsem tu před 14 lety a švagrová před 10-ti lety a je to nesrovnatelné. Nebojte se - tuto porodnici doporučuji. S pozdravem Markéta |
Tomáš - šťastný otec |
• |
6.1.2004 22:40:12
Právě jsem přečetl příspěvek své ženy a ve většině věcí jí musím dát za pravdu. Porod proběhl v příjemné atmosféře a péče všech od asistentky přes sestry až po doktory byla příkladná. Ale přece jen mi to nedá, abych upozornil na několik drobných vad na kráse. Třeba si to přečte i někdo z nemocnice a příště to bude ještě lepší.
1. Za přítomnost otce u porodu se vybírá 200,-Kč. Nic proti tomu, ale nevím proč je nutné platit složenkou a kromě nemocnice sponzorovat i Českou poštu. Možná by bylo jednodušší vybírat příspěvek do pokladničky přímo na oddělení. 2. Vezměte si s sebou plínky a vložky. V porodnici nedostanete žádné. Možná by to mohl být námět pro sponzory, kteří pro maminky nachystali kufřík plný zbytečností propagující i výrobky pro miminka zcela nevhodné. 3. Sprchy a záchod jsou nevhodně umístěny v místnosti, která slouží zároveň pro přípravu dalších maminek na porod. Nevím, nakolik je maminkám příjemná přítomnost dalších osob při sprchování, holení případně nálevu(klystýru), což jsou činnosti, které tam probíhají často paralelně. |
Andrea, dvě děti 3 roky a 2 týdny |
• |
6.1.2004 22:10:49
Milé maminky,
mám za sebou čerstvou zkušenost s olomouckou porodnicí. Protože mi tato stránka při výběru porodnice pomohla, přispívám sem svými postřehy a hlavně doporučením. V Olomouci se rodit nebojte! První dítě jsem rodila v brněnských Bohunicích a byla jsem dost rozmazlená tamním přístupem - absolutní preference přirozeného porodu s přenášením až 14 dní po termínu, maximální volnost v první i druhé době porodní, alternativní polohy při samotném porodu. Rodila jsem se svým mužem, většinu času strávila ve sprše na balónu, vkleče na zemi, samotný porod proběhl na vaku taktéž na zemi. V útulném pokojíčku - sále jsme měli klid sami pro sebe a následující dny probíhaly ve velké vstřícnosti personálu s velmi (dnes se mi zdá, že až příliš) benevolentním přístupem k návštěvám. Není tedy divu, že jsem i o druhém porodu měla poměrně jasnou představu a vysoké nároky na porodnici. Podle informací na tomto serveru i podle návštěvy porodnice jsem se dost děsila jediné předepsané polohy při porodu a vykachlíkovaných pokojů. Zbytečně. Rodila jsem před vánocemi a v porodnici měli opravdu velký fofr - ve stejný den rodilo devět matek, byla nouze o sály a - jak jsem nakonec zjistila, i o volná lůžka. Je pravda, že mi dost pomohla zkušenost a pevná vůle, co nejdéle nechat porodu přirozený průběh - doktorům by se asi víc líbilo rychlejší tempo druhé doby porodní, několikrát mi nabízeli oxytocin v kapačce. Vždycky ale zdůrazňovali, že záleží na mém rozhodnutí. Nakonec - kvůli miminku a už neúměrné délce porodu jsem přijala, co mi nabízeli a porod už potom proběhl bez komplikací a pro mne velmi hezky a radostně. Ani "předepsaná" poloha mi nakonec nedělala žádný problém, nechala jsem si zvednout polohovací postel skoro do sedu. Osvědčila se mi tedy dobrá příprava, ale i důvěra v lékaře. A stejně jako poprvé veliká podpora a pomoc mého muže. Velice oceňuji přístup dětských sester ve dnech po porodu. Trpělivě vysvětlovaly a asistovaly v počátcích kojení - přestože jsem první dítě kojila rok, u druhého jsem v prvních dnech pomoc přivítala. Jednou jsem miminko nechala dokrmit - dokrmují výhradně ženským mlékem. Přímo z postele si můžete zavolat ženskou i dětskou sestru, rádiem se s ní domluvit, co potřebujete - vynikající služba pro maminky, které mají po porodu horší pohyblivost a nemusí tak s každou drobností běhat po chodbách! Zažila jsem víkendový i všednodenní provoz, vystřídala se řada sester i doktorů - ani v jednom případě jsem se nesetkala s neochotou nebo nepřívětivostí. A "díky" plnému stavu lůžek jsem na jednu noc zadarmo okusila i místní nadstandardní pokoj, na poporodní noc o samotě s miminkem (pro zkušenou maminku nebo klidnou prvorodičku) určitě ideální! Pro další dny jsem naopak přivítala možnost z nadstandardu vypadnout a dělit se o radosti i starosti s někým dalším. Olomouckou porodnici tedy doporučuji a budu-li se chystat k dalšímu porodu, už bez pochybností. Přeju hodně štěstí všem budoucím maminkám! |
Naďa |
• |
4.1.2004 9:53:39
I zdravotnický personál podléhá fámám a vymýšlí si. Několikrát jsem se s tím setkala.
|
Evka... |
![]() |
3.1.2004 21:05:43
Někde jsem četla, že se hledá znalec, který případ uzavře.
|
![]() |
3.1.2004 20:30:30
Je někde víc komentářů odbornějších na toto téma?V diskuzi mi to tu připadlo ,že se nic moc informací do médií ani nedostalo.Celkem mě to zajímá,jak to tam tenkrát asi bylo.
|
Eva |
• |
3.1.2004 20:27:06
Četla jsem, že případ ještě není uzavřen.
|
Eva |
• |
3.1.2004 19:58:38
Taky jsem zažila těsně před druhým porodem romskou rodičku.Byla to slovenka,nepojištěná.Přišla s hromadou cikánu,byla v 7 měsíci a měla stahy po dvou hodinách :-))) a chtěla porodit.Všichni co zrovna sloužili na porodním obvolávali právníky,co s ní.Na porod to ani z daleka nebylo a tak ji podle rady právníka vypoklonkovaly z porodnice.
|
Lenka |
• |
3.1.2004 18:08:37
Taky bych chtěla přidat komentář k této události.Bydlím ve vedlejším městě a protože mám stále kontakty na zdravotní sestry tak vím tohle.
Maminka romské národnosti nedodržovala kontroly lékařem určené .Do porodnice dorazila v den vypočteného termínu porodu s tím ,že jí není dobře.Udala snad něco v tom smyslu,že dítě se už tři dny nehýbá.Lékaři jí ošetřili a zjistili,že dítě je mrtvé.Takže k té tragédii s nešťastně podaným "utrhly hlavu" mohla začít.Rodina ze "zvláštních" důvodů nepodala podnět k trestnímu stíhání.Asi tušili,proč to nedělat. Mimochodem k utržení hlavičky by u zdravého žijícího dítěte nikdy nedošlo.Je tam přeci jenom hodně kostí svalů,vazů,cév a ty to nepustí.U mrtvého snad může dojít k poškození kůže. A došlo -li by opravdu k oddělení hlavy od těla,tak by to muselo být delší dobu v rozkladu,ale to by zas měla maminka značné zdravotní problémy. Tak tohle píšu ,aby se už konečně Olomouc trochu od těch nepravd očistila. |
Další akce nalezte zde
Další recepty nalezte zde
(C) 1999-2024 Rodina Online, všechna práva vyhrazena.